Yhdeksän elämää
Seisokaa seinää vasten! - Ei! Mene makuulle!
Sain hänet.
Seinää vasten.
Milloin aloitit siivoojana? Entä keittiö sitten?
Teen töitä myös siellä. - Yrität liikaa.
Nicole, koeta pysyä nahoissasi.
Meidän täytyy jutella, kulta. - Ole hiljaa. Eteenpäin.
Haista vittu. Kauniita unia. - Teet minut hulluksi, Nicole.
Turpa kiinni, prinsessa!
Mitä se tarkoitti? - Mikä?
Nicole. Älä piruile minulle, Sandra.
Mitä oikein tarkoitat?
Ole rehellinen, niin autan sinua. - Missä?
Tiedän, että yrität parhaasi. - Hän uhkaa kaikkia. Hän on sellainen.
Jos minun korviini kantautuu jotain, saat katua.
Mitä tiedät sairastuvan tapahtumista? - Mistä muka?
Minä en ollut mukana siinä. - En minä kysynytkään sitä.
Kysyin, tiedätkö mitään. Jos tiedät jotain, voin auttaa sinua.
Auttaa minua? Saamaan selkääni?
Avaa portti.
Konstaapeli!
Miten voitte auttaa minua? - Minä vain voin.
Voin kertoa tuomarille, että olet käyttäytynyt hyvin.
Kauanko olet ollut täällä? - Neljä ja puoli kuukautta.
Kuinka viihdyt täällä?
On parasta tehdä itsensä näkymättömäksi, niin pärjää.
Kerro jotain, mitä minä en tiedä. - En tiedä mitään sairasosastosta.
Mistä sinä sitten tiedät jotain? - Tiedän jotain pyyhkeistä.
Et kai halua jäädä tänne?
Joku sanoi, että Jane oli mukana. Siinä mitä sairasosastolla tapahtui.
Kuka niin sanoi? - En tiedä. Joku takanani.
Hyvä on.
Hyvä on sitten. Hyvä tyttö.
Olen valmis!
Konstaapeli! Minulla on vieraita. - Ei vieraita tänään.
Vierailut eivät ole sallittuja. - Voitteko tarkistaa käykö se?
Tuskin on ehtinyt sisään, kun hänen majesteettinsa kutsuu.
Liput, olkaa hyvä.
Jones?
Niin? - Onko tänään vierailuja?
En usko. - En kysynyt sinulta.
Astu taaksepäin.
Sellaiset kuin sinä ette selviydy täällä. Ette vain selviydy.
Se on luonnonvalinta.
Hän saa ottaa vastaan vieraita.
Taitaa olla onnenpäiväsi.
Voit päästää hänet.
Sinäkö taas? Tiedätkö, mitä universaali tarkoittaa?
Sellaista, joka on kaikkialla. - Onko se hyvä vai huono asia?
Alat kuulua kalustoon. - Ei...
Mitä? - Ei mitään.
Miksi sinä tuijotat? - Anteeksi.
Etsitkö ystävää? - En.
Et usko tarvitsevasi ketään. Mikä on nimesi?
Sandra. - Tyttäreni nimi on Sandra.
Kuinka vanha olet? - 37, äiti.
Hän on nuorempi. Miksi olet täällä? - Minulla on vieraita.
Tarkoitan, miksi olet vankilassa?
Onko tämä ensimmäinen kertasi?
Ensimmäinen kerta oli erehdys.
Annan sinulle neuvon. - En tarvitse neuvoja.
Minkä neuvon voisit antaa minulle? Tuon ikäinen ja jo kiven sisässä.
Se on noloa. Ei, se on inottavaa. - Sandra, sinun vuorosi.
Hei, kulta. Kuinka voit?
Kuuletko minua?
Hän ei kuule, mitä sanon.
Haloo? Se ei toimi. Odota hetkinen.
He korjaavat sen. He korjaavat sen!
Voitko hyvin? Voitko hyvin, kulta? - Puhukaa vähän hiljempaa.
Puhelin ei toimi.
Saammeko toisen? Voin odottaa.
On vain viisi minuuttia jäljellä. - Hän tulee vasta kuukauden kuluttua.
Mitä pirua minä nyt teen? - Ota ensin pois kätesi.
Enkö saa jutella tyttäreni kanssa? - Vierailuaika on lopussa.
Nyt riittää. Jones! - Tämä vankila on paskapaikka!
Tule mukaan. Liikettä.
Liikettä, liikettä. - Anteeksi, en tarkoittanut sitä.
Pyydän teitä. Älkää raahatko minua kuin jotain hullua.
Antakaa minun hyvästellä hänet.
Minä pyydän. - Rauhoittukaa.
Kulta, nähdään ensi kerralla.
Äiti rakastaa sinua paljon. Te quiero.
Mikään ei toimi tässä paskapaikassa! - Panemme sinut eristysselliin.
Senkin paskiaiset!
Senkin pirut, antakaa minun tavata lapseni!
Antakaa minun tavata hänet!
Koeta rauhoittua.
Hei, Di! Mitä kuuluu?
Kauanko olet ollut kotona? - En tiedä. Viitisen vuotta kai.
Olin vuoden kotona, sitten Lontoossa. Nyt olen ollut täällä 2-3 vuotta.
Silloin kun olit kotona, kävitkö joskus kaupungissa?
Näytänkö niin pahalta? - Et. Näytät omalta itseltäsi.
Se oli mukava kuulla... - Asutko lähistöllä?
South Bayssä. Muutamme. Entä sinä? - Tässä lähistöllä.
Olet raskaana. - Kuka olisi uskonut?
Milloin laskettu aika on? - Elokuussa.
Olen naimisissa. Tiesitkö sen?
Kuulin siitä. - Keneltä?
Lornalta.
En juuri tapaa heitä enää. - Minäkin olen naimisissa.
Tunnenko hänet? - Et.
Ajattelin sinua muutama viikko sitten.
Autoni hajosi, ja kaveri joka hinasi sen, oli kotoisin Dubrovnikista.
Kerroitko hänelle Adrian- meren seikkailuistasi?
En, hän ei kysynyt. - Niin arvelinkin.
Anteeksi, että näytän tällaiselta. - Näytät tosi hyvältä.
Pidätkö juhlat vai hukutatko suruja? - Menemme huomenna piknikille.
On luvattu sadetta. - Toivottavasti se ei pidä paikkaansa.
Oli mukava tavata. - Samoin.
Meidän pitäisi tavata ja mennä vaikka kahville. Saanko soittaa?
Ei haittaa, jos et halua. - Ihan varmastiko?
Minulla on sama numero. - Pidit siis sen.
Minulla on puhelinvastaaja, jossa on eri vaihtoehtoja.
Voimme meilata, jos haluat. - Ei. Hän tietää, kuka olet.
Tämä on uskomatonta...
Minun on mentävä, mutta oli kiva tavata.
Itse asiassa ajattelen sinua koko ajan.
Kaikkea mitä teimme. Kaikkea mitä tapahtui. Sitä millaisia olimme.
Meillä oli asiat hyvin melko kauan.
Pikemminkin silloin tällöin.
Puhutaan jostain muusta. - Olemme jo puhuneet säästä.
Onko sinulla lapsia? - Ei.
Mikä vaimosi nimi on?
Lisa. - Lisa?
Mikä miehesi nimi on?
Jos kerron sen, en tiedä mitä tapahtuu.
Kaikki on toisin silloin kun on 21...
En jaksa puhua tästä aiheesta sen enempää.
Mitä teet työksesi? - Olen radiotuottaja.
City Affairs Show. Kova homma, mutta ohjelma on melko hyvä.
Mitä se käsittelee? - Kaikenlaista. Kaikkea sosiaalista...
ja talouselämää. Tavallisten ihmisten haastatteluja ja huumoria.
Teimme ohjelman lasten aikakäsi- tyksestä. Se oli mielenkiintoista.
Sinä et koskaan avautunut minulle.
Se ei ole totta. - Kyllä se on.
Olin surullinen hyvin kauan, Damien.
Mitä muuta?
En ole pahoillani tai vihainen. Muistan vain sen sellaisena.
Mutta sillä ei ole enää väliä.
Anteeksi. - Ei se mitään.
Anteeksi. Saan sinut voimaan huonosti vielä 10 vuoden kuluttua.
Se ei ole kenenkään vika. - Eikö?
Olen samaa mieltä. - Kiitos.
Minun on jatkettava ostoksiani.
Saanko tulla mukaasi? Minä olen jo valmis.
Entä sinun ostoksesi? - Ei niitä kukaan ota. Haen ne sitten.
Tämä ei ole halvin paikka. Ainoa, joka on auki myöhään.
Pienet liikkeet häviävät, kun suuret ketjut valloittavat markkinat.
Se on nyky-yhteiskunnan suuria tragedioita.
Aiotko hankkia lapsia? - En.
Miksi et? - En pysty. Olen steriili.
Kiitos, kun naurat minulle. - Se ei ole yhtään hauskaa.
Minä nauran sille koko ajan...
Minun on ostettava viiniä.
Uuden tiedon mukaan alkoholi on lapselle hyväksi. Vieläkö poltat?
Siitä vaan. Punaista vai valkoista? - Molempia.
Tämä on hyvää.
Tämä on aika hyvä punaviini. Muistan lukeneeni siitä.
Tarvitsetko myös valkoista? En usko, että valkoinen on yhtä hyvä.
Täällä ei ole ketään töissä. - Katso nyt meitä, Damien.
Juttelemme ja käyttäydymme kuin pariskunta. Voi helvetti....
Viisi minuuttia kanssasi, ja elämäni alkaa tuntua mielikuvitukselta.
Sinä et ymmärrä.
Olet aina ollut henkilö, joka ahmaisee minut kokonaan.
Minun on mentävä.
Et vain voi tulla luokseni niin monen vuoden jälkeen...
ja sanoa ajattelevasi minua. Et saa tehdä niin.
Miksi en?
Rakastatko vaimoasi? - Kyllä, mutta tämä on erilaista.
Sinä ja minä olemme Damien ja Diana. Niin on aina oleva.
Mikään ei voi sitä muuttaa. Se on vain hyväksyttävä.
Tiedät, että asia on niin.
Damien...
Minä tulen.
Kuka siellä?
Onko isä kotona? - Ei.
Säikäytit minut. - Miksi?
En tiedä. - Hänän ei ole kotona.
Älä aloita taas... - Mitä muka? Anna sen olla auki.
Anna oven olla auki. Onko se liian paljon vaadittu?
Katso tätä paikkaa. Maa, jonka aika unohti...
Onko jotain tapahtunut?
Soita hänelle ja sano, että haluan selvittää asiat hänen kanssaan.
Hän on matkalla töihin. Miksi et itse soita hänelle?
Ei se onnistu puhelimessa. Syntyy vain kaikenlaisia väärinkäsityksiä.
Hän on halunnut jutella sinun kanssasi. Sinä et ole halunnut.
Oletko hänen puolellaan?
En.
Mitä on tapahtunut? Mikä on muuttunut?
Haluan vain selvittää asiat. Aiotko soittaa hänelle vai et?
Isä tulee tunnin kuluttua.
Odota, Holly! - Hän lähti. En saa häntä kiinni.
Odota. - Holly, hän tulee pian. Hän on täällä 10 minuutin kuluttua.
Hän on täällä 10 minuutin kuluttua!
Hän tulee takaisin.
Ensin hän muka ei voi tulla, ja sitten hän tulee heti paikalla.
Anna sen olla auki.
Holly...
Minä en ole kenenkään puolella. Mutta sinä vain ilmestyt yhtäkkiä -
ja vaadit häntä tulemaan heti paikalla. Tuntikin on liian kauan.
Älä puhu asioista, joista et tiedä mitään.
Minua janottaa.
Haluatko vettä vai kahvia? - Vesi käy hyvin.
Sinun on mentävä, kun hän tulee. - Miksi?
Haluan vain, että teet niin. - Sinä olet aivan mahdoton...
Olen tosissani. - Minne minä menen?
Kävele korttelin ympäri. Mitä väliä sillä on.
Lupaa se minulle.
Hyvä on sitten.
Eräänä aamuna istuin tuossa, en tuon pöydän ääressä, vaan toisen -
ja itkin, kun äiti ja isä riitelivät, ja sinä itki kylpyhuoneessa....
Kerran äiti ei vaihtanut sinulle vaippoja viikkoon.
Viikkoon?
Viikkoon...
Hyvä, kun et muista sitä.
Isä makasi jonkun naisen kanssa täällä, kun nukuimme. Tiesitkö sen?
Miten tiesit siitä? - Hän kertoi.
Hän koettaa vain kerjätä myötätuntoa. Hän yrittää vain saada ymmärrystä...
Mitä Josephille kuuluu? - Hän lähti. Siitä on jo aikaa.
Mitä oikein tapahtui? - Heitin hänet ulos.
Vai niin...
Miksi sinä...? - Älä kysele koko ajan.
Miksi? Koko ajan: Miksi?
En voi ymmärtää, että asut yhä täällä.
Tämä paikka on kuin hautausmaa.
Hei pikkukeinu, oletko yhä täällä?
Kiikuta minua, isä. Kiikuta.
Tiedätkö, että kerran hän...
Tiesitkö, että ennen kuin sinä synnyit, hän kerran -
osti minulle vakoojan varusteet -
lasit, joissa oli peili niin että voi nähdä, mitä selän takana tapahtui.
Isä sanoi, että se oli kuin olisi silmät selässä.
Hän paketoi ne itse.
Ja hänen katseensa...
Hän katsoi, kun avasin paketin.
Muistan hänen katseensa. Siinä katseessa oli hyvyyttä.
Kaikki muistot eivät ole huonoja? - Olisipa se niin yksinkertaista...
Erilaisia katseita...
Hän puhuu sinusta jatkuvasti.
Viikonlopusta Palm Springsissäkö? Kysy siitä häneltä.
Hän haluaa vain... - Älä yritäkään.
Opetin sinut lukemaan ja kirjoitta- maan. Sinun pitäisi ymmärtää.
Kuvittelin, että olit vauvani -
ja että karkaisimme ja asuisimme jossakin muualla.
Eikö ole uskomatonta, miten lapsen mielikuvitus toimii?
Kuinka sinä voit? - Hyvin.
Miten koulussa menee? - Sain Phi Beta Kappa -arvosanan.
Sillä lailla...
Poikaystäviä? Entä tyttöystäviä? - Ei ole.
Rakkaudesta ei koskaan tiedä...
Missä huoneessa nukut?
Talon etupuolella.
Kylppärin vieressä vai ikkunan alla? - Ikkunan alla.
Asuuko Kelly Escalante yhä täällä? - Ei, hän on Denverissä.
Hän pakeni...
Miksi ajattelit häntä?
Hän näki....minun makuuhuoneeni oman huoneensa ikkunasta.
Voi Luoja...
Miten se laulu menikään, jota lauloimme esikoulussa?
Sinä tiedät sen...
missä kylvetään siemeniä. Tiedät, mitä minä tarkoitan.
Viljava maa. Tule tänne. Minä osaan sen.
Kyllä sinäkin osaat sen.
Sentti sentiltä
Rivi riviltä kasvaa lehtiä vihreitä
Vain harava ja lapio ja maapala viljava
Kitke ja kivet pois poimi, täynnä unelmia ja luita
Katon päälle tarvitsemme kun sataa kaatamalla
Et voi jatkaa näin, Holly.
Tiedän sen.
Voi helvetti...
Mene nyt. Sinä lupasit mennä.
Älä tule lähemmäksi.
En tiennyt, että täällä on näin hienoa. Eikö olekin hienoa?
Heillä on rahaa. He ovat rikkaita.
On hyvä, kun on rikkaita ystäviä.
Älä ole niin paskamainen. - Olen sinun paskiaisesi.
Martin Smith, tulin tapaamaan Damian Stonea.
Tällaiseen olisi helppo tottua. - Alä vain tee sitä.
Meilläkin voisi olla näin.
He ovat kuin he ja me niin kuin me. - Kuulostaa hyvältä. Me niin kuin me.
Eivät kai he ole vielä muuttaneet? - He haluavat näyttää huoneiston.
Katsotaan se ja lähdetään sitten. - Hyvä Luoja...
Katso.
He ovat kuin lapset koulun päätyttyä.
He ovat kokeneet paljon. He ovat jakaneet kaiken.
Minä rakastan sinua.
Ehkä se ei ollut tänään. - Toiveajattelua. Se oli tänään.
He eivät vastaa. Yritän kohta uudelleen.
Onko jokin hullusti? - He pilailevat kustannuksellamme.
Nyt he varmaan nauravat meille. - Et ole ihan viisas...
Sinä olet vainoharhainen.
Tule istumaan luokseni.
Et saa polttaa täällä. - Tiedän, äiti.
Olet kuin mikäkin rosvo. - Enkö kelpaa sinulle?
Enkö olekaan mies, jonka haluat lastesi isäksi?
Herra ja rouva Smith ovat täällä.
Olkaa hyvä. 207. Hissin jälkeen vasemmalle, aivan käytävän päässä.
Mikä hätänä? - Se on ahdas. Emmekö voi kävellä?
Se on ensimmäisessä kerroksessa. - Minä en aio kävellä.
Olet välillä niin ilkeä minulle. - Tiedän.
Hei!
Luulimme, että olitte unohtaneet. - Mitä oikein tarkoitat?
Eivät saaneet yhteyttä respasta. - Kummallista.
Ehkä emme vain kuulleet. - Olitteko naimassa?
Tosi hauskaa... Näytät säteilevältä.
Mikä paikka! - Haluatteko jotain juotavaa?
Onko sinulla jotain juotavaa? - Hän otti pullon mukaansa.
Näytän sinulle paikat. - Ei täällä nyt niin suurta ole...
Tule.
Mitä kuuluu? - Ei mitään uutta.
Miten tyylikästä täällä on, Lisa. - Tämä ei ollut hirvittävän kallis.
Olitte naimassa, eikö vain? - Puulattiallako? Ei, kiitos.
Sinä aivan hehkut. - Minulla on päänsärkyä.
Näytät hyvinvoivalta. - Näytänkö?
Hienot korvakorut. Pidän niistä todella.
Arvaa, kenet tapasin? Barryn. - Menneiden joulujen hengen.
Juttelin hänen kanssaan. - Ihanko totta?
Naitteko te? - Emme.
Olen lopettanut muiden kanssa naimisen.
Koetamme rakentaa suhdettamme. Suunnittelemme tulevaisuutta.
Olen iloinen puolestasi. - Tiedän, mitä ajattelet.
Osoita, että olen väärässä.
Tiedät, että hän on heikko. - Niin...
Miten töissä menee? - Ihan hyvin.
Miten Martinin työt sujuvat?
Mitä luksuselämää.... - Anna olla... Tule nyt.
Nostetaan malja. - Miten mukavaa.
Mille skoolaamme? - Teidän uudelle huoneistollenne?
Ei, odota vähän. Jatkuvuudelle.
Mitä se tarkoittaa? - Nostamme maljan sille.
Ymmärrän, mitä hän tarkoittaa. Jatkuvuus, virtaus, kehitys.
Jatkuvuudelle. - Skool.
Haluamme pyytää vielä kerran anteeksi viimeviikkoista.
Oli väärin meiltä olla tulematta. Riitelimme. Eikö Martin kertonut?
Riitelimme autossa matkalla tänne -
Martin hyppäsi ulos autosta ja alkoi kävellä päin liikennettä -
ja minä hyppäsin rattiin, enkä osannut tehdä U-käännöstä.
Aloin itkeä. Mikä sotku.
Meidänän ei pitänyt puhua siitä. - Heidän kanssaan voi puhua kaikesta.
Emmekö sopineet toisesta teko- syystä? Emmekö sopineetkin?
Tässä näette syyn siihen, miksi me riitelemme. Teemme päätöksen, josta -
emme sitten pidä kiinni. En ole vihainen, minä vain...
Rakastan sinua, mutta haluan, että pidämme kiinni siitä, mitä päätämme.
Toinen esimerkki. Olemme aina sanoneet, että emme halua lapsia...
ennen kuin neljä vuotta on kulunut. - Minä en halua puhua siitä.
Heidän kanssaan voi puhua kaikesta. Olimme yhtä mieltä asiasta -
mutta puolen vuoden kuluttua odotimme lasta. Aluksi emme halunneet lasta.
Sovimme päivämäärän aborttia varten, mutta olin sairaana kaksi viikkoa....
sain keuhkokuumeen, joten peruimme ajan.
Kun paranin, Sonia oli muuttanut mielensä.
Muistutin häntä siitä, miksi emme halunneet lasta.
Sovimme uuden päivämäärän -
mutta sitten minä aloin epäröidä.
Mietin, tekisimmekö oikein. Ehkä meidän pitäisi pitää lapsi.
En sanonut mitään hänelle, koska kaikki oli jo niin sekavaa.
Siitä olisi voinut tulla tosi sekavaa.
Meidän ei olisi pitänyt alun alkaenkaan olla niin huolimattomia.
Teimme lopulta oikean päätöksen, mutta olimme todella huolimattomia.
Saanko lainata kylpyhuonettanne?
Sammy? Mitä on tekeillä? - Ei mitään.
Missä äitisi on? Mitä hän tekee?
Ei mitään.
Odota. Minä nostan sen.
Rakastatko isääsi? - En.
Rakkaudestani riittää molemmille. - Onko se laulun nimi?
Istu tähän luokseni. - Minulla on paljon läksyjä.
Sanon sinulle jotain. - Mitä sitten?
Olen aina halunnut sanoa sen, mutta nyt olet tarpeeksi vanha.
Koulu ei merkitse yhtään mitään. Se millä on väliä, on kotiympäristö.
Sam.
Mitä isäsi sanoi? - Ei mitään.
Kuulin, että hän sanoi jotain. - Hän vain hassuttelee.
Olen niinkyllästynyt häneen. - Alä sano niin.
En tarkoita mitään pahaa. Asia vain on niin.
Anteeksi kulta, olen vain väsynyt. - Alä taas aloita.
Samantha?
Tarvitsen apua.
Mikä hätänä? - Espanjalainen kaupunki.
Kuusi kirjainta. Alkaa B: Llä. Tässä.
Bilbao. - Mistä tiesit sen?
Olet oikea lukutoukka.
Istu alas.
Miten äitisi voi? - Hyvin.
Olen huolissani hänestä ja sinusta. - Minä voin ihan hyvin.
Olisit voinut käydä koulua muualla. Välttynyt isäsi kakan siivoamiselta.
Hienosti sanottu...
Mitä Lelandille tapahtui? - Kakasta Lelandiin.
Siirryit hienosti uuteen aiheeseen. - Mitä tapahtui?
Jätitkö sinä hänet vai hän sinut? - Ei sillä ole väliä.
Tietysti sillä on väliä.
Rohkaisin häntä jättämään minut. - Hyvin tehty. Hän ei ansaitse sinua.
Mikä oikein on hätänä? - Ei mikään. Tule istumaan.
Kuuntele minua.
Anna minun puhua ilman että keskeytät.
Haluan, että mietit koulun jatkamista jossain muualla.
Mutta minä viihdyn täällä hyvin.
Tiedän, että ajatus on pelottava. - Minä en ole peloissani.
Mikä sen opinnonohjaajan nimi olikaan? Hän joka on niin komea.
Herra Stanton?
Hän sanoi, että pääsisit minne vain. - Hän on väärässä.
Katso itseäsi...
Sinun ansiostasi tässä on järkeä. - Sammy?
Minä tulen!
Kokeile siipiäsi.
Kaikki on ohi niin nopeasti. Tilaisuudet.
Kauneus.
Sitä luulee, että elämä alkaa vasta myöhemmin.
Mutta se on tässä ja nyt, ei myöhemmin. Ei huomenna.
Ajattele sitä.
Mitä nyt? - Mistä te puhuitte äitisi kanssa?
Maailmankaikkeuden salaisuuksista. - Mitä ne ovat?
Sisimmässämme olemme kaikki rampoja.
Joskus, kun sinulla on omanikäisiä lapsia, ja minä olen ollut poissa -
jo kauan, ajatteletko minua silloin? - Mitä hyötyä siitä on minulle?
Omia lapsiaan rakastaa kaikkein eniten.
Miksi oikein puhumme tästä? - Koska sinä olet talon sydän.
Meidän pitäisi käydä läpi kaappeja ja heittää menemään vaatteita.
Jotkut ovat ikivanoja. - Kunhan ei vaan tänään.
Meidän pitäisi käydä koko talo läpi. Mitä isäsi jutteli sinulle?
Ei mitään.
Hän on hyvä ihminen.
Mutta mitä? - Ei mitään.
Katsohan tätä.
Muistatko sen päivän? Grillasimme Ritan luona.
Kotimatkalla autosta puhkesi rengas, ja isäsi sai vaihtaa sen sateessa.
Sinä itkit takapenkillä, kun olit niin nälkäinen -
eikä minulla ollut ruokaa.
Hän kadotti avaimet, ja me istuimme autossa -
ja huusimme toisillemme.
Etkö muista sitä? - En.
Samana vuonna hän sai diagnoosinsa.
Kun olit pieni, juoksimme koko ajan huoneeseesi...
katsomaan sinua, kun nukuit. - Mikä tarkoitus tällä kaikella on?
Olen niin väsynyt, Sammy. - Ota tabletti. Ota pienet torkut.
Olen täällä, kun heräät. Älä huoli.
Ei ole sama, kun vasen käsi puuttuu.
Miksi näytät surulliselta?
Menen vähän lepäämään.
Onko äitisi siellä? Kyllä minä selviän sitten.
Et kai vain kieltäytynyt muista kouluista....
minun takiani? - Älä luulekaan, isäkulta.
Se olisi tyhmää. Äitihän on täällä. Tiedät, että hän on puuttuva käteni.
Olemme kiinni toisissamme. - Niin kuin sirkuksen epäsikiöt?
Juuri niin, kultaseni. Hyvät naiset ja herrat, astukaa esiin!
Sinulla on kultainen sydän. Olet niin kiltti ja antelias.
Kaikki, mihin kosketat, muuttuu kullaksi.
Löydät vielä jonkun, joka on sinun arvoisesi.
Jonkun, jolla on auto.
Nyt minä menen äitisi syliin. - Onnenpekka...
Sammy? Onko sinulla nälkä?
Ei.
Oletko kunnossa? - Olen.
Minä rakastan sinua, Sammy.
Voi jestas... - Kiitos, kun tulitte mukaan.
Tapasitko häntä koskaan? - Hyväntekeväisyyskonsertissa.
Juttelin hänen kanssaan. En ole varma tiesikö hän, että olen isäsi.
Kyllä hän tiesi. - Minä pidin hänestä.
Älä tee noin. Se ei ole sopivaa. - Ei se haittaa.
Mistä pidit hänessä? - Hän vaikutti rehelliseltä ihmiseltä.
Hienotunteiselta ja ystävälliseltä. - Ystävälliseltä...
En minä tiedä. - Vaikuttaa siltä, kuin tietäisit.
Kuinka jostakin ihmisestä voi tehdä yhteenvedon?
Jokainen nainen on universumi.
Oletko jutellut Andrew'n kanssa? - En. Minä vain.... En.
Milloin näit hänet viimeksi? - Puolitoista vuotta sitten.
Onko tämä kuulustelu?
Menkää te edeltä. - Ei ole mitään kiirettä.
Höpötänkö minä?
Tuntuuko se vaikealta? Siis Andrew'n tapaaminen.
Sinä olet sitkeä tyttö... - Katso, mikä paikka.
Hei!
Hei, Rebecca. - Hei, Roman.
Mitäs tämä on...
Tuoko se onnea?
Millainen tunnelma siellä on? - Sanotaan, että hän teki itsemurhan.
Sanotaan, että hän otti pullollisen isänsä sydänlääkkeitä.
En uskonut hänen olevan sellainen. - Millainen?
En tiedä. - Niin dramaattinenko?
Eikö nainen saisi tehdä itsemurhaa?
Minun on mentävä. Minulla on kokous. Elämä jatkuu.
Niin kuin kello...
Rebecca!
Kuinka hän voi? - Hän ei ole sanonut sanaakaan.
Hänen veljensä hoitaa kaiken.
Luuletko, että hän haluaa tavata minut?
Kiitos paljon, Becca. Voisit sanoa jotain edes...
Sinun ei pitäisi olla täällä.
Mitä tuo nainen sanoi? - Odota!
Näittekö, että Rebecca on raskaana?
Miksi pitää odottaa niin kauan? Minä sain sinut 17-vuotiaana.
Mitä kauemmin odottaa, sitä vaikeammaksi kaikki käy.
Missä se on? - Luulen, että se on tuollapäin.
Esitetään ensin surunvalittelut. - Ei, myöhemmin.
Ei, on tapana tehdä niin. Hän oli sinun miehesi. Sinun miehesi.
Otamme osaa suruusi. Sano vain, jos voimme auttaa -
sinua jollain tavalla.
Miten tahansa.
En tiennyt, että hän on uskovainen. - Se saattaa lohduttaa.
Elämä on niin ohikiitävää.
Lopeta.
Hei, Lorna. Mitä kuuluu?
Tunsitko sinä hänet? - Tapasimme joogatunnilla.
Maailma on pieni. - Silloin kun se sopii meille...
Mitä oikein tarkoitat? - On helppo sulkea muut ulkopuolelle.
Mitä haluat sanoa? Kaikki katsovat minua kuin olisin osasyyllinen.
Tässä katastrofissako?
En tarkoittanut sillä mitään. Maailma on pieni.
Olemme kaikki yöperhosia, jotka hakeutuvat samaa valoa kohti.
Millainen hän oli?
En minä tiedä. Se on vaikeaa. Sinä tiedät...
Sinä tiedät varmasti.
Tällaiset tilanteet ovat minusta niin kamalan irrallisia ja samantekeviä.
Antakoon Jumala minulle anteeksi.
Oletko vielä sen miehen kanssa? - En.
Minä pidin hänestä. Mitä tapahtui? - Heräät jonain aamuna...
ja jätät vain hänet.
Jos hänen sisarensa näkee sinut, helvetti pääsee valloilleen.
Miksi? - Lopeta paskan jauhaminen...
Haluan lähteä täältä. - Mikä hätänä? Onko jokin hullusti?
Mitä? En halua olla täällä kanssasi. - Ajattelen sinua jatkuvasti.
En voi lopettaa sitä.
Nämä ovat sinun vaimosi hautajaiset. - Sinä olet minun vaimoni. Ei hän.
Menin hänen kanssaan naimisiin vain siksi, että sinä jätit minut.
Mennäänkö lemmiskelemään hänen arkkunsa eteen?
Mitä sinä haluat? - Tämä ei kuulu hänelle.
Niinkö sinusta? - Hän on kuollut. Hän ei välitä!
Senkin paska. Olet tullut hulluksi. - Ei, en ole.
Ajattelen sinua, kun masturboin.
Muistatko sen kerran autossa Santa Cruzissa? Sait minut aivan villiksi.
Kukaan ei saa minua tulemaan niin kuin sinä. Ainoastaan sinä.
Ajatteletko sinä koskaan minua?
Sano, ajatteletko koskaan minua?
Jos et ajattele minua, lähden täältä heti paikalla.
Tiesitkö hän tästä?
Ei, ei, ei.
Odota. Odota.
Lorna? Onko Andrew siellä? Bonnien sisar on täällä.
Oliko se 114?
Kuinka sinä voit? - Hyvin.
Aivan varmastiko?
Aivan varmasti.
Hyvä on sitten.
Tule tänne.
Katso kuuta.
Sama kuu, jonka Jeesus näki.
Ja Buddha, ja Muhammed.
En ole tullut ajatelleeksi sitä.
Muistutus siitä, että kaikki tällä pienellä planeetalla kuuluvat yhteen.
Miten kaunista. Yhteydet. Me luomme niitä...
ja ne luovat meitä, mikä muistuttaa minua...
Heillä ei ollut single malt - viskiä, joten ostin tavallista.
Tavallista? - Tavallista, sekoitettua.
Vai niin.
Luulin, että pidit viskistä?
Minä luulin, että sinä pidit siitä. - Minä inoan viskiä.
Ehkä en sentään inoa, mutta jos sinä pakotat niin...
Minä juon, jos sinäkin juot.
Sanotaan sitten niin.
Madame... - Herra Stanton.
Sinetöidään se suudelmalla.
Ei, kiltti. Älä. - Miksi ei?
Täälläkö? - Miksi ei.
Ilman musiikkiako? - Musiikki on päämme sisällä.
Kunhan höpötät...
Olet hyvä suutelemaan.
Kiitos. Olen kuullut sen ennenkin.
Vai niin? Keneltä? - Maahanmuuttoviranomaisilta.
Olemme perillä. Oma koti kullan kallis. Menemmekö teille vai meille?
Kutsuuko kukaan sinua Ruthieksi? - Ei.
Ne tulivat hakemaan meitä...
Taitavat etsiä jotakuta...
Toivottavasti hän pystyy nauramaan sille huomenna...
Se oli kiltisti sanottu. - Sille voi nauraa...
tai sitä voi katua. Maailman pahin tunne.
Hetkinen vain. - Ole hyvä.
Pidätkö eläinohjelmista? - Pidän.
Tule istumaan.
Tuollaiseksi me elämän kuvittelemme.
Elämän maapallolla. - Maapallolla...
On parasta olla tietämättä mitään. - Miksi?
Vahingoittavatko he eläimiä? - Ei, mutta kaikki on keinotekoista.
Näetkö leijonan, joka tuijottaa seeproja?
Seeprat kuvattiin toisessa maassa vuotta aikaisemmin.
Mistä sinä sen tiedät? - Niin he tekevät.
He yhdistävät osia eri ohjelmista -
tai laittavat eläimet yhteen ja kuvaavat sitten, mitä tapahtuu.
Se on kuin sillisalaattia.
Sillisalaattia? - Meitä varten tehty sekoitus.
Eikö se ole todellista? - On se todellista. Kaikki on sitä.
Mikään ei ole sen todellisempaa kuin haavekuva...
Mille skoolaamme? Nyt tiedän, minulle.
Ystäville...
jotka eivät ole täällä.
Skool.
Tarvitsemme jäitä. - Emme välttämättä.
Ei, tänään tyydymme vain parhaimpaan...
Hyvä on.
Anteeksi. Minä vain...
Tunsitko naisen? - En. Asun huoneessa numero 114.
He haluavat jutella jonkun kanssa, joka tunsi hänet. Hän oli karannut.
Hän vain puhui puhumistaan.
Tyttärestään ja siitä, miten epäoikeudenmukaista elämä on -
ja paljon muusta.
Niin, ja jotain siitä -
miten joillakin on hyvä onni elämässä ja toisilla taas ei.
Hänellä oli varmat mielipiteet asiasta.
Näkisitpä kaikki, jotka tulevat tänne täydenkuun aikaan.
Kuin ketjujaan laahaavat kummitukset.
En ole nähnyt sinua aiemmin.
Toisaalta, niin makaat kuin petaat.
Sinä... Sinä unohdit kengän.
Samantha? Oletko siellä?
Haloo?
Hei.
Ei, kaikki on kunnossa.
Ei, hän ei voinut hyvin. Hän ei päässyt tulemaan.
Ei, se ei ole vielä alkanut. Alkää odottako minua illalliselle.
Millainen päiväsi oli?
Sepä hauskaa. Oletko kertonut siitä isällesi?
Mitä hän sanoi?
Katso, että hän ottaa...
Nähdään pian.
Rakastan sinua, Sammy.
Äiti rakastaa sinua. - Tiedän sen.
Hei sitten.
Hän on...
hyvä tyttö.
Pidä vaatteet. Onko joku mukanasi? - Mieheni.
Kävele käytävää pitkin. Huone 63 oikealla.
Camile Caso. - Voit saada tämän sängyn.
Milloin söit viimeksi? - Yhdeksältä illalla.
Entä tänään? - En ole syönyt mitään.
Mittaan verenpaineen.
Mikä se on? - Hetki vain.
145 kautta 90. Olet hermostunut. - Niin olen.
Hengitä syvään. Tulen pian takaisin ja laitan sinulle tipan.
Sinun piti ottaa vaatteeni. - Saanko laittaa ne päälleni?
Hän heitti viltin päälleni kuin olisin kuollut.
Näin unta, että rintani ajelehti meressä...
ja lokit nokkivat sitä. - Mikä onni lokeille...
Mitä ne tekevät sille? - Kysytään lääkäriltä.
Älä tee sitä! - Hyvä on.
Soitetaanko Tessille? - Täällä ei saa käyttää puhelinta.
He ovat jo varmaan koululla.
Toivottavasti hän otti paksun puseron.
Hän sai menkat tänä vuonna. Minä sain omani 12-vuotiaana.
Voitko nostaa vähän sänkyä? En halua olla koko ajan makuullani.
Voiko sänkyä nostaa? - Koetan löytää laitteen.
Ei, ylös! Ylös! - Tiedän sen.
Enemmän. Enemmän, enemmän! - Hyvä on.
Stop.
Jos minulle tapahtuu jotain, huolehdit kai hänestä?
Mitään ei tapahdu. - Lupaatko huolehtia hänestä?
Pelkkä ajatuskin, että tyttäreni jäisi ilman minua, murskaa minut.
Otan hänet mukaani iltapäivällä.
Hän rakastaa sinua.
Lausut itsestäänselvyyksiä...
Voi Luoja. Olen niin vihainen sinulle. Diagnoosista lähtien...
en ole voinut sietää sinua. - Haluatko jutella siitä?
Ei, voimme jutella siitä sitten, kun olen rinnaton ihmeolento...
Vaivaako hän teitä? - Istukaa, niin soitan poliisille.
Lasken vain leikkiä.
Panen laitteen päälle.
Sait tri Chiprutin. Hän on hyvä. Kaikkien suosikki.
Pitääkö hän enemmän jaloista vai rinnoista?
Kätesi hikoilevat. Voitko hyvin? Annan sinulle jotain rauhoittavaa.
En halua rauhoittavaa! En ole kissa, joka on tuotu sterilisoitavaksi!
Anna sormus miehellesi.
Mitä minä oikein teen? Miksi annat minun puhua hänelle noin?
Tässä. Se oli huono merkki. - Anteeksi. Minä...
Voi helvetti! - Lopeta jo.
Hengitä rauhallisesti. Hitaasti sisään.
Ja hitaasti ulos.
Noin. Oikein hyvä.
Ajattelen koko ajan äitiäni. - Mitä sinä ajattelet?
Kun näin hänet pienenä alasti. Hän oli kaunein näkemäni ihminen.
Minusta tulee epäsikiö. - Ei, Camille.
Minä olen tri Wyatt, ja olen nukutuslääkärisi.
Kuinka voit? Onko jokin vialla? - Minua pelottaa.
Kaikki sujuu hyvin. - Minut silvotaan.
Siihen tottuminen vie aikansa. - On pakko tottua. Niin kuin eläinten.
Tuntuuko se niin pahalta? - Ei, se on todella hauskaa...
Oletko harkinnut plastiikkakirurgiaa? - En halua sitä.
Miksi et sano mitään? Seisot vain siinä kuin jokin zombi. - Mieheni.
Oletko syönyt tai juonut jotain? - En mitään.
Selvä. Nähdään kohta.
Nukuttaminen pelottaa minua.
Mikä siinä pelottaa? - Tajuttomuus on melkein kuin kuolema.
Se on kuin nukkuisi.
Kun nukun, läheiseni ovat kanssani.
Olen yhdessä heidän kanssaan hyvässä ja pahassa. Pääni on aivan pyörällä.
Yritä rentoutua. Pahennat vain asioita.
Oletko ajatellut: Emme ole mitään? - Olemme paljon enemmän.
Olemme vain unelmia ja luita. Ja tiedätkö, mitä minä inoan?
Kirurgi ei tule edes tervehtimään. Lymyää piilossa kuin mikäkin pyöveli.
Minua janottaa. - Haen vettä.
En saa juoda. Oletko unohtanut?
Istu alas.
Kasvosi näyttävät yhä samoilta. - Sepä oli mukava kuulla...
Yritä ymmärtää, mitä tarkoitan. - Mitä sinä sitten tarkoitat?
En tiedä. Sillä on jotain...
Helvetti. Onko minun aina selitettävä kaikki?
Kerran olit ventovieras minulle.
Mikä se on? En halua, että minut nukutetaan vielä.
En ole vielä valmis nukutettavaksi. - Se on vain rauhoittavaa lääkettä.
En pidä hänestä.
On kamalaa olla toisten armoilla. - Sanoit meidän olevan yhdessä.
Yhdessä? Minun yhteyteni ovat hyvin heikoilla juuri nyt.
Se ruiske tosiaan auttoi vähän. - Sepä hyvä.
Eivätkö he olekin taitavia täällä? - Ovat he.
Mitä?
Mitä sinä äsken sanoit? - En mitään.
Olit sanomaisillasi jotain. Mitä sinä sanoit?
Meillä on ollut onnea. - Mitä sinä sillä tarkoitat?
Olemme osa jostakin. - Mistä me olemme osa?
Me taistelemme. Taistelemme...
Mitä sinä sanoit? Sinä sanoit jotain. - Tiedän.
Tiedätkö mitä? - Tiedän. En ole vielä aivan poissa.
Mitä sinä sitten sanoit?
Mistä?
Siitä, mitä sinä sanoit.
Tiedän.
Olemme ikuisesti yhdessä.
Olemmeko eksyksissä? - Emme. Olemme pian perillä.
Minua janottaa.
Montako hautaa täällä on? - Minä en tiedä, Maria.
Teimme sellaisia arvioita koulussa neiti Ronsonin kanssa.
Kuinka monta kuulaa on purkissa? Minä voitin kerran.
Arvasin 212, ja niitä oli 223. Minä arvasin lähimmäksi.
Neiti Ronson...
Älä astu hautakiville.
Älä tee niin. Se ei ole kilttiä.
Miksi kukaan ei käy täällä? - Ne, jotka kävivät täällä...
ovat kuolleet.
Onko heidät haudattu tänne? - Jotkut varmaan.
Joskus voi nähdä haudasta, että siellä on myös mies tai vaimo.
Noita suuria sanotaan mausoleumiksi. Kokonainen perhe on haudattu niihin.
Kun joku kuolee, hänet haudataan sinne.
Kuka heidät hautaa? - Se, joka on vielä jäljellä.
Miksi sinä naurat? - En tiedä.
Katso tuonne!
Katso. Se istuu toisella haudalla. - Sitä ei voi kukaan käskeä.
Se tekee niin kuin se haluaa. Se on kukkulankuningas.
Kukkulankuningas. Se kuulostaa hauskalta.
Se asuu täällä.
Voitko kuvitella? Se syö täällä. Se kakkii täällä.
Ehkä se kakkii haudoille. - Niin, se voi tehdä niin.
Miksi tulet tänne kerran vuodessa? - Pitäisikö minun tulla useammin?
Saanko voileivän?
Katso, mitä minulla on mukanani. - Nam!
Sinä muistit tällä kerralla.
Miksi kissoilla on yhdeksän elämää? - En minä tiedä.
Luuletko, että se on totta? - En. Niillä on vain yksi elämä.
Voinko silti syödä sen? - Voit. Pyyhkäise sitä vain vähän.
Kuka kastelee ruohikon täällä? - Ajastetut kastelulaitteet.
Niin, että kukaan ei näe niitä. - Mitä sinä tarkoitat?
Kukaan ei näe niitä, kun ne on ajastettu -
ja siksi, kun kaikki ovat kuolleet. - Sinulla on vilkas mielikuvitus...
Minua pissittää. - Minähän kysyin sinulta äsken.
Pysäköintipaikalla. Kysyin kaksi kertaa.
Voitko odottaa vähän. Varmastiko? - Voin minä.
Voimme muuten mennä puun taakse. - Ei, kyllä minä pärjään.
Tässä.
Äiti, sinun tukkasi näyttää hyvältä. - Kiitos. Eikö se ole liian lyhyt?
Kaikki on avuksi. - Avuksi missä?
Jotta ei näytä niin vanhalta. - Et sinä ole vanha.
Toivottavasti minusta tulee.
Elämän on jatkuttava. - Mitä?
On vain jatkettava eteenpäin.
Kaikkien on vain jatkettava eteenpäin kantamustensa kanssa.
Niin minun isäni aina sanoi.
Sinun isoisäsi.
Mitä kantamus tarkoittaa? - Kaikkea, mitä raahaa mukanaan.
En ymmärrä, miten siitä selviää.
Minä en muista isoisää.
Mikä hätänä? Sinulla on pissahätä. Tulehan sitten.
Ole hyvä.
Saanko kiivetä puuhun?
Vain tähän. Vain tälle oksalle. - Hyvä on.
No niin.
Selviätkö? Älä nouse seisomaan. Se on vaarallista.
Noin.
Nyt riittää. - Vielä vähän aikaa.
Olen pidempi kuin sinä. Tuntuu kuin olisin aikuinen.
Laiva on lastattu jollakin sinisellä.
Taivaalla? - Ei.
Noilla kukilla? - Ei.
Kyltillä? En keksi. - Ei!
Pienen tytön mekolla.
Aloita sinä.
Ei.
Minua väsyttää, kultaseni.
SubLand.info